Olipa kerran...
Päivää. - Päivää.
Onpa maailma suuri!
Paljonko on 7 kertaa 7? - 49.
Entä 6 kertaa 6? - 36.
3 kertaa 3?
15.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi...
37, 38, 39, 40, 41...
60, 61, 62, 63...
Poika! Tuletko sinä sieltä?
LASTENKOTI
Päivää.
- Päivää.
Hyvää päivää. - Ketä oikein tervehditte?
Teitä. - Ai minua?
Tunnemmeko me? - Emme.
Mitä sitten tarkoititte? - Halusin toivottaa hyvää päivää.
Mene kouluun! Kaikenlaisia idiootteja sitä tapaakin...
Anteeksi, olisiko työtä? - Ei.
Anteeksi. Tuo on minun laukkuni.
Onko tämä teidän? - On.
Tämä on melkein tyhjä. - Minä vain pidän laukusta.
Kiitos! - Olkaa hyvä.
Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Anteeksi, mistä voisin löytää yösijan?
On mentävä keskustaan, mutta tuo oli viimeinen raitiovaunu.
Voitte tulla yöksi minun kotiini. - Kiitos!
Tulkaa perässä. Tulkaa.
Suurkiitos! - Ei kestä.
Olitte todella ystävällinen.
En tiedä, miten kiittää. - Älkäähän nyt!
Aurinko! Aurinko!
Aurinko!
Tulkaa!
Eikö olekin mukavaa?
Häätäkää hänet!
Menehän siitä. Älä töni.
Häivy! - Puhaltakaa käsiinne.
Niistäisitte nenänne!
Tulkaa vain!
Ei tässä mitään. Minulla on villapaita.
Katsokaa tuonne! Aurinko! - Onpa hän itsekäs!
Hitsi! - Ei enää aurinkoa tänään.
Tulehan, Angelo.
Leuka pystyyn!
Hyppele ja juokse!
Kukkuu! Kiirehdipä!
Äkkiä!
Kukkuu! Kukkuu!
Äkkiä!
Riittää, kun maja on -
jossa asua ja nukkua
Angelo, kuinka paljon on 5 kertaa 5?
Pysy täällä, Angelo.
Kuulkaa, paljonko on 3 kertaa 3?
Päivää! - Päivää!
Nappaapa maali tuosta.
Mitä teet? - Näin lapset oppivat jotain.
Voinko auttaa? - Toki. Tule.
Kiitos.
Piazza Yksi kertaa yksi.
Työhön siitä!
Työ tuo arvokkuutta ja tekee miehestä rikkaan.
Onpa kaunis! - Todella kaunis.
Hän on minun! Näin hänet ensin! - Ei, minä näin hänet ensin.
Nämä ovat minun tavaroitani.
Missä minä muka olin? - Minä näin hänet ensin!
Nämä ovat minun tavaroitani. - Minä näin hänet ensin.
Hän on minun, ja pidän hänet! - Ei hän ole sinun!
Näin hänet ensin! - Mitä sinä muka näit? Mitä?
Anteeksi, minä näin hänet ensin. - Häivy siitä, poika!
Revin pääsi irti! - Patsas on minun!
Odottakaahan!
Mikä tuo on? - Puhaltakaa.
Entä sitten? Painuhan siitä. Häivy!
Pitäkää vain kaikki patsaat. Pitäkää kaikki muumiot.
Kaikin mokomin! Ette saa nyt köniin, koska...
Tule!
Onpa hän kaunis! - Todella.
Upea ilmestys! - Viedään hänet aukiolle.
Voisitko naulata tuon? - Toki.
Asianajaja, voisitko pitää tätä hetken?
Haluaisin olla yhtä pitkä kuin sinä. - En minä ole kovin pitkä.
Tekisin mitä vain. - Enhän minä ole pitkä.
Paljonko on 8 kertaa 8? - 64! En ole kovin pitkä.
Sanot noin, koska et tiedä, millaista on olla 120-senttinen.
Välillämme ei ole juurikaan eroa. Olemme kumpikin pieniä.
Elämämme on silti ihanaa. Hyvää päivänjatkoa!
Päivää vain!
Au! Nuoret ovat onnekkaita! Sattuu niin, etten pysty liikkumaan.
Sama täällä! Vähän kun ponnistelen, jo sattuu.
Päivää. - Päivää.
Älä puutu toisten asioihin! - Mitä olen muka tehnyt?
Pysy poissa!
Onpa kaunis! - Todella kaunis!
Hienosti veistetty.
Antakaa minun olla! En häiritse ketään! Älkää tekään häiritkö!
Lopeta! - Senkin!
Pitäkää huoli omista asioistanne! Minä tapan elukan, jos haluan!
Lopeta jo!
Entä jos huomenna ei olekaan kanoja? Painu hiiteen!
Minäkin pidän kanoista. Ai siirretäänkö tuota?
Hän kähveltää vielä kanamme.
Hänelle täytyy tehdä jekku.
Jekku, jota hän ei unohda.
Miksi siirsitte minua? Viihdyin siinä, missä olin.
Maisema on parempi näin.
Arturo!
Arturo! Alas! Alas sieltä!
Alas sieltä! Alas, Arturo!
Arturo!
Arturo, pois siitä! - Ei!
Arturo, juna!
Miksi teit noin? - Olen tylsistynyt.
Älähän nyt, tule. Elämä on ihanaa.
Kokeile! Kokeile vain.
Huomaatko? Mennään.
Mennään alas. Rohkeasti vain.
Päivää. - Päivää!
Oletteko aviopari? Maja kahdelle perällä oikealla.
Oletteko yksin? - En. On aviomies ja lapsi.
Sekä kotiapulainen.
Oletteko te yksin? - En. Tässä on ystäväni.
Maja kahdelle tuolla.
Anteeksi, haluaisin majan, johon paistaa aurinko.
Selvä. - Aurinkoisella paikalla.
Mitä työtä teette? - Nimeni on Giuseppe.
Perheet Piazza Yksi kertaa yhdelle. Keskeneräinen maja alkupäässä.
Olen poikamies. - Tuonne perälle.
Oletteko yksin? - Olen.
Oletteko te yksin? - Olen. Olen kotiapulainen.
Poikamiehet tuonne, naimattomat naiset tuonne.
Edvige, vauhtia! Mitä oikein kuhnit?
Missä maja on? - Tuolla, rouva.
Giuseppe, seis.
Se on tämä.
Onhan tämä hyvä?
Noin. - Edvige!
Senkin typerys!
Ei haittaa. Ei todellakaan. - Pojan on varottava!
Tämä ei voi jatkua näin! - Ei mitään hätää.
Minä pidin tuosta! - Tyttö saa mennä!
Minä todella pidän vedestä. Uskokaa. Pidän todella. Katsokaa.
Mitä sinä teet? Täytin tätä tunnin!
Sanokaa, jos tarvitsette jotain. Näkemiin.
Kiitos!
Maat ovat tässä.
Saatte kymmenen miljoonaa.
Viimeinen tarjoukseni: 30 miljoonaa.
11. 12. - 29. 28.
13. 14. - 27. 25. 27!
11. - 29.
13. - 27!
13. - 28.
Yhdeksän! 10! - 27!
11! - 25 eikä yhtään enempää!
Keitä nuo ovat? - Köyhiä.
Miksi he ovat täällä? - Heidät voi häätää milloin vain.
Onko näin? - He pelästyvät helposti!
Heidän häätönsä ei näytä käyvän helposti.
Kuulitteko, mitä hän sanoi? Ai ei muka käy helposti?
Olkaa hyvä. Haluatteko lämmitellä? - Tulkaa vain!
Olkaa hyvä.
Tässä sitä seistään yhdessä. Minullakin on kylmä.
Miksikö? Koska olemme samanlaisia.
Nenäni näyttää ehkä hieman erilaiselta, mutta nenä se on silti.
Niin se on. Nenä on nenä.
Mitä se tarkoittaa? - Miten nenä tähän liittyy?
Miksi heidän on lähdettävä? Onko teillä talo? Kenties kaksikin.
Täytyykö tietää toisen nimi, jotta voi olla ystävä? Ei!
Tiedänkö nimenne? - Ette.
Entä teidän? - Rappi.
Nyt tiedän, kun kerroitte. Minun ei tarvitse tietää nimeänne.
Minulla on viisi sormea. Niin on hänelläkin!
Ja hänellä.
Hyvä! - Hyvä!
Eläköön herra Mobbi!
Riittää, kun maja on, jossa asua ja nukkua
Riittää, kun on vähän maata, jota viljellä ja korjata
Kenkäpari vain sekä vähän leipää viel
Muuta ei tarvitakaan -
että uskoo huomispäivään!
Muuta ei tarvitakaan -
että uskoo huomispäivään!
Riittää, kun maja on, jossa asua ja nukkua
Riittää, kun on vähän maata, jota viljellä ja korjata
Kenkäpari vain -
sekä vähän leipää viel
Muuta ei tarvitakaan -
että uskoo huomispäivään!
Muuta ei tarvitakaan -
että uskoo huomispäivään!
Kuulkaa!
Tässä ykköspalkinto!
Hurraa!
Hiljaa! Katsokaa numeronne.
Sopiiko, rouva?
Kuulkaa! On suuren arvonnan aika!
Ykköspalkinto on kana!
90.
90!
Kenellä on numero 90? - Numero on 90!
Eikö kellään ole? - 89.
Sanoin 90! - Onhan tämä lähellä.
Idiootti! Ei 89 ole 90! Minulla taas on 12!
Sinullahan on 90. - Ei, eihän niin voi olla.
90! Kenellä on?
90! - 90!
Musta...
Numerolla 90 voittaa kanan! - Arpokaa toinen numero!
Jos kellään ei ole numeroa 90, arvomme uuden numeron.
Tuohan on 90. - Niin on.
Onko? - Tuo on 90. Mene tuonne.
90! 90!
Käyhän istumaan, onnenpekka.
Syöhän.
Saanko maistaa?
Saisinko vähän? - Et!
Hän syö tarkasti.
Bravo!
Liiralla näkee auringonlaskun.
Olkaa hyvä ja käykää istumaan.
Liiralla näkee auringonlaskun. Istukaa vain.
Liiralla näkee auringonlaskun. Olkaa hyvä.
Edvige.
Tämä hupi saa sitten riittää. Tämän jälkeen töihin.
Liira. Miksi ei?
Minä en maksa. - Muutkin maksavat. Maksakaa tekin.
Eturivissä vielä! Älkää hermostuttako.
Hiljaa! - Maksatteko vaiko ette?
Maksakaa tai lähtekää!
Onpa profiili! Onpa katse! Onpa otsa!
Noilla kasvoilla voitte tehdä mitä ikinä haluattekin.
Ette jää tänne. Ken tietää, mihin tuo katse vie teidät.
Teistä tulee suurihminen. Ette jää tänne.
Ken tietää, kuka oli isänne. Sata liiraa, kiitos.
Sata liiraa.
Seuraava!
Onpa otsa! Onpa hymy!
Onpa katse.
Teillä on sisäinen hehku.
Onpa kaunis profiili.
Onpa otsa ja syvällinen katse.
Olette ainutlaatuinen. Teistä on mihin vain!
Ette jää tänne. Ken tietää, kuka oli isänne. Sata liiraa.
Aurinko laskee!
Se laskee! - Onpa kaunista!
Pian se on mennyt! - Ei vielä!
Sinne se laskee.
Kaunista.
Esitys on loppu. Lähtekää.
Vettä!
Pois!
Pois täältä!
Se on öljyä! - Älkää tupakoiko!
Eläköön öljy!
Ensimmäisen näytöksen loppu
Toinen näytös
Päivää. - Päivää!
Päivää.
- Päivää.
Päivää.
- Päivää.
Näkemiin, Oreste. - Näkemiin.
Pysäyttäkää hänet!
Syö. Syö!
Noin, syö!
Syö kaikki. Syö!
Kiitos. Fanon suklaa on parasta.
Ei. Mitä sanot ensin? - Jumala teitä siunatkoon.
Fanon suklaa on parasta.
Kiitos. Fanon suklaa on parasta. - Hyvä.
Jumala siunatkoon teitä. Fanon suklaa on parasta.
Jumala-la... siu-siu...
Fa-Fanon suklaa.
Fa-Fanon suk...
Fano!
Resupekat!
MOBBIN OMAISUUTTA
Kun se on valmis, hoitakaa muutkin kyltit.
Teidän on lähdettävä täältä. Heti! Teidät on häädetty!
Teillä on aikaa iltaan asti. - Ai häädetty? Miksi?
Anteeksi, tässä on jokin virhe.
Mikä virhe muka?
Tämä on herra Mobbin omaisuutta, ja teidän on lähdettävä.
Pois täältä!
Pois! - Minulla on kolme lasta!
Seis! Emme voi lähteä kotoamme. - Tämä on yksityistä aluetta.
Herra Mobbiko haluaa tätä? - Kyllä. Tämä on hänen tonttinsa.
Anteeksi. Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi. Ei, mahdotonta.
Tämä on yksityinen tontti.
Riittää jo! Riittää jo pulina! Lähtekää!
Mitä teette?
Jos joku teistä vahingoittaa minua millään lailla -
herra Mobbi tuhoaa kaikki majat!
Häipykää!
Menkää pois!
Seis! He vain leikkivät. - Sepä onni. Nuoret...
Senkin roisto!
Saanko jutella herra Mobbin kanssa? - Ei, ei, ei!
Toki, toki, toki.
Seis! Tapaamme herra Mobbin!
Nyt mentiin!
Kyllä, kaikki maan tasalle.
Joukkue! Riviin järjesty! Vauhtia!
Kaikki kyytiin!
Kolmas joukkue!
Liikkeelle!
Giovanni.
Ei, istukaa toki.
Teetä?
Kolmas joukkue, riviin järjesty!
Vauhtia nyt!
Hae teetä, Giovanni.
Edustatteko leirin asukkaita?
Kyllä. - Mukavaa, että olette täällä.
Maitoa tai sitruunaa?
Muut kulkevat jalan!
Neljäs, viides ja kuudes joukkue kyytiin!
No?
Nenä on nenä, herra Mobbi. - Pitää paikkansa.
Meillä on kaunis laulukin.
Riittää, kun maja on, jossa asua ja nukkua
Riittää, kun on vähän maata...
Jatkakaa toki. Kuuntelen mielelläni.
Riittää, kun maja on, jossa asua ja nukkua...
Giovanni. Millainen ilma on? - Selvitän.
Pohjoistuuli. - Pohjoistuuli.
Voitte mennä nyt.
Herra Mobbi... - Niin. Näkemiin.
Kiitos. - Näkemiin.
Herra Mobbi... - Viisi! Viisi sormea!
Näkemiin. - Näkemiin.
Näkemiin! - Näkemiin!
Näkemiin! Näkemiin!
Huomio!
Eteenpäin marssi!
Käännös!
Eteenpäin marssi!
Minne menette? Minne?
Meidät häädetään!
Ei! Tämä on väärinkäsitys. - Väärinkäsitys!
Mennään!
Minne menette? Minne?
Mitä teette? Takaisin!
Takaisin paikoillenne! - Tuolta tulevat lisäjoukot!
Eteenpäin marssi!
Joukkue! Seis!
Käännös!
Pelkurit!
Mitä nyt? - He panevat kampoihin.
Huomio!
Juoskaa!
Gaetano! Giuseppe!
Alfredo!
Gaetano!
Haloo, haloo.
Antautukaa. - Alfredo! Gaetano! Giuseppe!
Gaetano, Giuseppe, Alfredo. Tuo on savua. Pelkkää savua.
Antautukaa!
Juoskaa!
Antautukaa!
Gaetano! Alfredo! Se on pelkkää savua!
Antautukaa!
He antautuvat.
Riviin järjesty!
Totò! Rakas Totò.
Minä tässä. En ole voinut näyttäytyä ennen, sillä tämä on vaikeaa.
Ota tämä kyyhky. Se on sinun.
Voit tehdä sillä, mitä haluat. Haluatko jäädä ystäviesi luokse?
Haluatko kuun? Muistatko, kun halusit kuun?
Äiti... - Älä itke.
Nyt minun on mentävä. Kuuntele! He tulevat!
Hyvästi, rakas ystävä.
Piilota kyyhky. Piilota.
Kaksi paistettua munaa.
Kolme paistettua munaa!
Arturo! Alfredo! Gaetano!
Arturo! Gaetano!
Giovanni, Gaetano, Alfredo! Tulkaa!
Puhaltakaa!
Kirottu tuuli! Vesiletkut! - Vesiletkut!
Älä itke siinä. He eivät ansaitse sääliä. Vettä!
Häätäkää nuo tai saatte potkut! - Riviin järjesty!
Valmistin sateenvarjoja, mutta en ole nähnyt tällaista merkkiä.
Hän on enkeli. - Eikä vain enkeli.
Olen aina sanonut, että hän on minusta pyhimys.
Tulta!
Teillä on 10 sekuntia aikaa antautua!
Yksi, kaksi, kolme -
neljä, viisi, kuusi -
seitsemän, kahdeksan, yhdeksän...
Kymmenen!
No menkää! Typerykset...
Eteenpäin!
Bravo!
Teidät on alennettu!
Olkaa hyvä, kapteeni.
Eteenpäin!
Hyvin laulettu!
Eteenpäin! Eteen, eteen, eteen!
Eteenpäin!
Senkin juopot! Eteenpäin, toinen joukkue!
Apua! Tämä on jäässä! Mitä tämä on?
Vakooja.
Vakooja!
Meilläkin on!
Totò! Haluan turkin! Turkin! Haluan turkin!
Totò, anna minulle turkki.
Totò, anna turkki. Turkki!
Ompelukone, Totò!
Kiitos, Totò! Kiitos.
Hieno radio, Totò!
Minä haluaisin...
Totò, vaatteita. Iltapuku.
Frakki! - Pyydän vaatteita, Totò!
Totò, auta. - Housut.
Totò, laukku! - Kärryt.
Haluaisin... - Mitä tuo tarkoitti?
Turkki! - Hiljaa!
Menkää jonoon. Autan kaikkia. - Menkää jonoon!
Mitä haluat? - Olla pidempi.
Olla pidempi. - Kaappi.
Peite.
Turkki, Totò! - Pyydän kaappia.
Ennen kuin annat muuta, haluan turkin.
Puku! - Turkki.
Ylemmäs!
Miten niin? Eihän tämä mahdu ovesta!
Pian ennen kuin lintu lentää pois! - Hiljaa!
Mitä sinä haluat? - Olla pidempi.
Olla lyhyempi.
Pidempi.
Uskomatonta!
Haluan miljoonan! - Kaksi miljoonaa!
Kirjoita ylös.
Niin? - Miljoonan!
Kaksi! - Kolme!
Neljä! - Viisi!
Miljoona miljoonaa!
Miljoona miljoona miljoona miljoona miljoona miljoonaa!
Miljoona miljoona miljoona miljoona miljoona miljoona miljoona miljoonaa!
Siinä sinulle!
Ja vielä yksi!
Edvige! - Minne menet?
Edvige! Edvige!
Totò!
Kiltti...
Haluan valkoiseksi.
Selvä.
Anteeksi, herra.
Menkää katsomaan, mitä tuolla tapahtuu. -Selvä!
Mene katsomaan, mitä tapahtuu. - Minäkö?
Niin!
Täällä on joku! - Edvige, avaa!
Varo likaamasta puseroa.
Täällä on joku! - Poika liikkuu! Avaa!
Totò!
Totò, avaa! Haluan toivomuksen! - Ei.
Olen pelkkä Totò. Äitini tekee tämän kaiken.
Mitä tämä on?
Poika! Hyvänen aika!
Tämä on minkkiä. Sen hienompaa turkkia ei olekaan.
Ei, oselottiturkki on tyylikkäämpi.
Totò.
Totò, haluan...
Anteeksi.
Totò...
Luojan kiitos! Luojan kiitos!
Fanon suklaa on parasta!
Luojan kiitos! Fanon suklaa on parasta!
Giuseppe, ota poika. - Kaunis!
Pikkuinen...
Olettepa kaunis! - Kaunis puku!
Oikein hieno!
Rouva, onpa kaunis puku!
Mitä sinä toivot?
Tee minusta kenraali.
Haluan mennä kaupunkiin!
Typerys! Mitä hän oikein tekee?
Maahan! - Maahan siitä!
Maahan, typerys!
Maahan! - Nouskaa ylös!
Pankaa hänet häkkiin! Häkkiin!
Pois! Pois siitä!
Hyökkäämmekö, herra Mobbi?
Ei. Odotetaan aamunkoittoon.
Haluatko kuun?
Sano nyt!
En tiedä.
Sano vain.
Kengät.
Totò, tee palvelus. - En voi!
Minuun sattuu! - En voi!
Neiti... Neiti!
Neiti! - Anna minullekin!
Minulle! - Valitse minut, neiti!
Haluan kaupunkiin. - Tule minun kanssani!
Hyvää yötä. - Hyvää yötä, Totò.
Edvige, kyyhky! Äiti antoi sen takaisin!
Edvige.
Edvige...
Haluatko nähdä auringon?
Joo!
Kyyhky! Kyyhky!
Liikkeelle siitä!
Totò!
Liikettä! - Totò!
Liikkeelle siitä!
Totò!
Menkää!
Eteenpäin!
Liikkeelle!
Yy, kaa, yy, kaa...
Hyvästi, Totò! - Hyvästi. Kyyhky!
Totò! Totò! Totò!
Ottakaa luudat! - Giuseppe, muista lapset!
Ottakaa luudat! - En löydä poikaa!
Tulkaa vain!
Hoplaa!
Madonnan patsas! Katso, Giuseppe!
Tulkaa!
Riittää, kun maja on, jossa asua ja nukkua
Riittää, kun on vähän maata, jota viljellä ja korjata
Kenkäpari vain sekä vähän leipää viel
Muuta ei tarvitakaan, että uskoo huomispäivään!
Kohti päivää, jolloin "hyvää päivää" tarkoittaa todella "hyvää päivää"!
Suomennos: Mirka Maukonen BTI Studios